1. PÅSKEDAG, 23. APRIL 1916.
VI TJENER IRLAND!
HOVEDKONTOR, DEN IRSKE ARBEIDERFAGFORENING
DEN MIDLERTIDIGE REGJERINGEN TIL DEN IRSKE REPUBLIKK
Ser bra ut.
Jeg håper den er bra nok, Mr. Connolly.
Plakaten ser bra ut, Jimmy.
Bra jobbet. Men jeg er redd vi ikke trenger den.
Casement og de tyske våpnene er tatt.
Og nå dette.
Denne klovnen.
"Alle ordrer gitt til de frivillige for i dag, 1. påskedag,
trekkes herved tilbake.
Ingen parader, marsjer
eller andre manøvrer fra de frivillige vil finne sted.
Alle medlemmer skal adlyde denne ordren.
-Eoin MacNeill, stabssjef." -Hallo, Milo.
Selskapets mobiliseringsordrer.
Har du sett dette?
Ingen parader i dag.
"Irish Volunteer-marsj avlyst."
Dette er et triks.
Skredderen er her for siste prøving.
Du må ta den på.
Kom igjen, Liza.
Stephen er på vei for å signere avtalen.
Du skal gifte deg i morgen.
-Ja. -Har du glemt det?
Beklager. Alt går i surr i disse dager.
DUBLIN CASTLE, HOVEDKONTOR FOR DEN BRITISKE ADMINISTRASJONEN I IRLAND.
Mr. Hammond.
Sir Matthew har endelig gitt slipp på deg.
Det var vel din idé å hente meg hit?
Det er en nødsituasjon.
Tre timer med diktering. Hånden min faller av snart.
Jeg må skrive rapporter for statsministeren, statssekretæren,
-Kabinettet, Gud vet hvem flere. -Jeg sa at du var best.
-Takk for at du ødela helgen min. -Hadde du planer?
De kom midt på natten, Charles.
Vanessa er på besøk hos noen venner.
Jeg måtte være igjen på grunn av de tyske våpnene.
Vi kan tilbringe helgen sammen.
Jeg er lei for hvordan det har vært.
Jeg har savnet deg.
Jeg trodde du hentet meg fordi jeg var best.
Du er det.
Hvor skal du?
Beklager.
Jeg har noe jeg må ordne.
Det er den første sengen jeg har ligget i.
Jeg ville ikke vekke deg.
Hva skal jeg gjøre?
Har du et hjem?
De tror jeg var hos min venn i går, på jobb i dag.
Kan du ikke ligge litt lenger?
Jeg ordner et par ekstra timer med sjefen.
"Ikke en håndfull rike,
men alle arbeiderne må nyte frukten av arbeidet sitt."
-Det hadde vært noe. -Den dagen er nå,
eller burde ha vært det.
-Vi har bare kjettingene å miste. -Og hodene.
Hvis vi ikke kan ha en revolusjon i denne verdenen,
kan vi drømme om en i neste.
Hvorfor kan vi ikke drømme om den nå? Hør her. V.I. Lenin.
"Noen ganger trenger historien et dytt."
PATRICK PEARSES IRSKE SPRÅKSKOLE.
Noe nytt?
Mr. Pearse vil overbevise Connolly om å gå ut likevel.
Eoin MacNeill.
En forræder av sin nasjon.
Kanskje det er bedre uten ham
og de svake hjertene som ikke tør å stå frem for Irland.
Går vi ut på tross av dem, blir vi undertallige.
Det er et spørsmål om ære, Cormac.
Denne generasjonen må vise at de er villige til å ofre
og ta støyten for gæliske Irland,
ellers vil drømmen dø sammen med oss.
Er du ikke redd?
Jeg er redd.
Men jeg vil heller dø fri enn leve som en slave.
Det er en sjenerøs betaling, Mr. Butler.
Takk, far.
-Gratulerer. -Takk.
-Mer. -Mer?
Du er ustyrlig i dag. Hva har skjedd?
Du.
Lettelse.
Over å ha deg for meg selv.
Ved Emmets edle blod.
Ved likene døde av sult.
Ved tårene av irske eksiler.
Vi avlegger samme ed som våre stamfedre.
At vi vil befri vår rase fra trelldom.
Ellers faller vi mens vi slåss.
Ved min fattige mors blod og lidelse, avlegger jeg denne eden.
Et øyeblikk.
-Kom inn. -Liza.
-Det var på tide at du skiftet. -Ja, selvfølgelig.
Jeg forstår at du er nervøs, men...
...når du er gift, vil du forstå hvor fantastisk det er.
Med Stephen ved din side, har du verden for dine føtter.
Jeg er så glad på dine vegne.
Jeg er glad for at du er det.
La meg hjelpe deg med kjolen og ordne håret ditt.
Som min mor gjorde for meg på min bryllupsdag.
Det skjer allikevel.
-Jimmy, hvor har du vært? -Hva er det?
Det skjer allikevel.
-De må være sinte. -Vi har overraskelseselementet.
-Overraskelse for oss. -Vi gjør et forsøk.
-Har vi noe å tape? -Kjettingene våre.
-Støtt The Workers' Republic. -Støtt The Republic.
Kom igjen, gutter.
Er alle her?
-Det er noen på sykestuen. -Be dem kle på seg.
-Nasjonen trenger dem. -Ja, miss.
Nye ordrer. Følg meg.
Kom igjen, gutter.
Til venstre.
Marsjér.
Du var ute tidlig.
Grand National. Jeg tenkte vi kunne ha en familiedag.
Har vi råd til det?
Vi kan ta oss råd til en dag med minner før jeg drar tilbake.
-Tror du ikke det? -Jo.
Har du lyst til å se hestene, Peter?
-Minnie? -Jeg vil ikke se noen dumme hester.
Da gir jeg billetten din til Sadie,
så kan du bli hjemme og passe lillesøsteren din.
Men jeg ville dra...
Du har vært litt for mye ute i det siste.
Du blir her, og siden du skal det,
kan du låne din mor den nye, fine hatten din.
Jeg har vurdert å verve meg.
-Du? -Hvorfor ikke?
Fordi du ikke tror på noe.
Jeg tror...
...at alle dør til slutt.
Her kommer kavaleriet.
-Gratulerer. -Takk.
-Mrs. Lyons, du må være stolt. -Jeg kunne ikke vært mer stolt.
Du husker Harry, Elizabeths bror, og George.
Og Monsignor Mulcahy.
-Hyggelig. -Elizabeths onkel.
Du er på fiendtlig territorium, onkel.
Vi legger våre uenigheter til side.
Jeg spøker bare.
-Du er så vakker, skatt. -Takk.
Er hun ikke vakker, Edward?
Nydelig.
Hun ligner deg.
-Som jeg en gang var. -Du er det fremdeles.
Kom, Dolly.
Unnskyld, jeg glemte noe.
Skynd deg, ellers kommer vi for sent.
Du vet vel hva dette betyr.
Vi har fått ordrer, Liz, det skjer.
Vent her.
Hva gjør hun?
Hun er nok bare nervøs.
Nei, vi går inn.
Greit.
-Elizabeth? -Liza?
-Alle venter på deg.
Kan du skynde deg?
Jeg sjekker kjøkkenet.
Kom.
Elizabeth?
Skulle du møte opp på Stephen's Green?
-Med Markievicz. -For sent. De er ute allerede.
-Hva med deg? -Sean Connolly's. Dame Street.
Jeg drar sammen med deg.
Hva med Stephen?
Hva med familien din?
Jeg kan gifte meg en annen dag.
Det er ingen flere slike dager.
Hva venter vi på?
AMIENS STREET STASJON.
Civil War og Punch,
vinnerne de siste to årene, løper igjen i dag.
Jeg liker navnet All Sorts.
Gjør du det?
Da blir det All Sorts.
Du er smart, og du vet hvordan man velger en vinner.
Det gjør jeg.
Unnskyld, er du ledig?
-Hvor skal du, miss? -Trinity College.
Jeg trodde elevene hadde fri i påsken.
Jeg skal treffe noen.
-Jeg har ikke vært her før. -Velkommen til Dublin.
Men noen sier velkommen til Dublin.
SHIP STREET, VED DUBLIN CASTLE.
-Sørg for at vi har nok forsyninger. -Dr. Lynn.
Elizabeth.
-Jeg trodde du skulle gifte deg. -Hva er ordrene?
-Dublin Castle. -Er dere klare?!
Tre inn!
Hold deg bak. Hjelp med de sårede.
Kom igjen. Våpen.
-Hva driver de idiotene med? -Hva er det?
De frivillge dummer seg ut.
-Tar det lang tid? -Gud vet når det tar slutt.
Våpen.
Cor, Ray.
-Hva gjør vi? -Vi venter på signalet.
-Hva skjer? -Til GPO!
Rykk frem!
Du må fortsette til fots.
Jeg kan ikke veien.
Vær så snill, jeg må dra.
Kom igjen!
Bilen er levebrødet mitt.
Jeg er lei for det.
Lykke til. Farvel.
Noe skjer ved GPO.
Jeg må dra. Du bør kle på deg.
-Hva med meg? -Du også, selvfølgelig.
Charles?
Da konstabelen hentet meg,
trodde jeg at jeg ble arrestert.
Du trenger ikke å være redd for det.
Kom igjen, kle på deg.
Charles, jeg er gravid.
Det er fantastisk.
-Er det? -Ja, for meg.
For meg er det fantastisk.
Jeg og Vanessa kan ikke få barn.
Vi har forsøkt. Vært hos leger.
Jeg trodde det var min feil.
Det er ikke din feil.
Alt er definitivt i orden.
Kanskje vi burde rømme sammen.
Vi kan dra til India.
-Og leve av hva, da? -Jeg kan skrive.
-Du er en stjerne på scenen. -I India?
Greit, Amerika.
Jeg skulle likt å tatt en tørr sherry nå.
Hun må være forhindret av trafikken.
Det ser sånn ut.
Mr. Wylie.
Hyggelig å se deg.
Sinn Féin har tatt over byen. De sier at tyskerne kommer.
Er det sant?
Reservene må sikre skolen.
Jeg skal gifte meg.
Du må rapportere til kasernen.
Jeg er lei for det, Stephen.
Jeg er virkelig lei for det.
Jeg må bli med ham.
Jeg kommer snart tilbake, ok?
-Selvfølgelig. -Beklager.
-Sees vi senere? -Ja, selvfølgelig.
Ta dere av gjestene. Forklar det til Elizabeth.
Endring i planene. Bryllupet er avlyst.
I stedet blir det et opprør.
Hold takten.
Kom igjen.
Holdt.
Hva driver dere med?
I den midlertidige regjeringens navn,
-ber jeg deg om å åpne porten. -Porten er åpen.
Men ikke for dere. Dra herfra nå.
Før dere får problemer.
Åpn den.
Dette er siste advarsel.
Og jeg sier til deg
at dette er din siste advarsel.
Kom igjen!
Lukk porten!
La ham være.
Han var ubevæpnet.
Han ble advart.
Trekk tilbake til rådhuset!
-Han sier noe. -Velsigne meg, pater.
Trekk tilbake!
Trekk tilbake til rådhuset!
-Trekk tilbake! -Elizabeth!
Kom igjen. Vi blir drept her ute.
Elizabeth, kom igjen. Vi må dra.
Gå inn. Løp.
Opp, opp!
Fortell oss hva som skjer. Jeg skulle bare kjøpe et frimerke.
Pass språket. De er bare smågutter.
Hvor skal vi plassere fanger?
-Unnskyld? -Hvor skal vi plassere fanger?
Jeg tror de sa kjelleren.
-Greit. -Miss O'Flaherty.
Kommandant Pearse.
Cumann na mBan-frivillige må rapportere til kjøkkenet.
-Før fangen til kjelleren. -Ja, sir.
En kvinne kan skyte like bra som en mann, sir, eller en gutt.
Hvordan ser det ut om vi setter kvinner i fare?
Jeg trodde du så på oss som likeverdige.
Står det ikke det i kunngjøringen?
Vi ser på kvinner som renere enn menn,
så vi må beskytte dem.
En gruppe soldater må bli med meg.
Jeg er her for å treffe George Wilson.
Han bor her.
Skolen er kun åpen for de som bor her og kadettkorpset.
Mr. Wilson er ikke her.
Jeg kommer fra Belfast. Jeg har ikke noe sted å dra.
Jeg er hans forlovede.
Skynd dere.
Førsteløytnant Duffy Lyons, musketer i 6. bataljon.
Jeg ble bedt om å melde meg her.
Jeg trenger en rapport fra rådhuset.
-Ta med deg mennene dit. -Ja, sir.
-Hva behager? -Dette hotellet er rekvirert
i den midlertidige regjeringens navn.
I hva da?
Før det gjennom. Heis det høyt.
-Nå er vi vel gisler. -Hjelp dem.
Ikke med mindre dere vil være det.
VI skal henge Starry Plough-flagget
utenfor William Martin Murphys Imperial Hotel.
De er bare gutter kledd som soldater.
Det er bedre enn å være en engelskmanns hore.
-Hvordan våger du? Ta det tilbake... -Jeg går nå.
Kom igjen, Charles.
Hun har rett, sir. Dere bør dra.
-Kom igjen. -Nå.
Alle soldater må rapportere til sine kaserner øyeblikkelig.
-Vi greier oss herfra, Art. -La meg følge deg hjem.
Er det tyskerne?
Nei. Det er ikke dem.
-Det er Jimmy og gjengen hans. -De er ikke i stand til dette.
Det er over før du vet ordet av det.
Ikke tenk på oss, vi greier oss.
Peter, pass på moren din, ok?
Pass på papiret også. Flink gutt.
Vi sees snart.
Hei, miss.
RÅDHUSET.
Hvorfor trakk vi tilbake?
Vi kunne ha tatt den andre porten.
Vi kjente ikke soldatantallet.
Hva skal vi gjøre nå?
-Vi holder posisjonen. -Holder posisjonen?
-Det er ordrene, Mahon. -Er du truffet?
-Jeg er ok. -Sykepleier. Elizabeth.
-Kaptein Connolly er truffet. -Når skjedde det?
Da jeg heiset flagget over... Herregud.
Da har de skyttere på taket.
Dr. Lynn?!
På forsiden.
Dr. Lynn.
-Trekk unna. Kavaleriet er på vei. -Jeg vil se showet.
-Trekk unna, sa jeg. -"Nå griper hun øyeblikket,
og støttes av sine bortviste barn i Amerika
og av tapre allierte i Europa, men stoler på det første..."
-Hva er dette? -Det er kunngjøringen.
-For hva da? -Republikken.
"Vi erklærer det irske folkets rett
til eierskap over Irland,
og til ubundet kontroll over irske skjebner
til å være eneveldig og ugjenkallelig.
Det er Mr. Pearse. Han driver skolen hvor Frances underviser.
...har ikke utslettet retten,
ei kan den utslettes, bortsett fra ved
-ødeleggelsen av det irske folk. -Tøv.
-Kom igjen. Denne vei. -I hver generasjon
har det irske folket hevdet sin rett til nasjonal frihet og suverenitet.
Seks ganger de siste 300 årene har de hevdet den med våpen,
og stått for sin grunnleggende rett,
og hevder den igjen med våpen, så verden kan se det.
Vi erklærer Den irske republikk for en uavhengig stat å være,
og vi forplikter våre liv, og livene til våre soldatkamerater,
til dens frihet, dens velferd,
dens triumf blant nasjonene.
Den irske republikken har rett på og krever lojalitet
fra alle irske menn og kvinner."
Ingrid?
George.
-Hvor har du vært? -Du burde ikke være her.
Det er ikke trygt.
Seks fra kadettkorpset er drept av opprørerne.
Seks.
Hvorfor gjør de det?
For å befri Irland.
Fra hva da?
Det britiske herredømmet.
-Men vi er britiske. -Fra oss også.
Hvorfor kom du hit, Ingrid?
For å treffe deg.
Er du ikke glad for å se meg?
Kom hit.
Vi må få deg tilbake til Belfast.
Husarene kommer!
Kavaleriet! De kommer!
Unna vei!
Kom igjen, May, vi må dra til slottet.
Minnie, er du alene?
-Alene? -Er din mor her?
-Hun er ikke her. -Du må bli med nå.
-Hvorfor? -Byen er et kaos.
Shinnerne skjøt mot politiet. Du kan ta så mye du vil.
-Så mye jeg vil? -Jeg mener det.
Vi må dra før tyskerne kommer.
-Tyskerne? -Ja, tyskerne.
Men jeg har Gracie.
Ta henne med. Hele byen er der.
Kom igjen.
-Det gjør susen. -Få se på deg.
Du er mer mannlig enn de der inne.
Vi må dra før opprørene gjør skam på oss.
-Eier dere ikke skam? -Hva driver dere med?
Dere startet det.
Risikerer du livet for en hatt, men ikke for landet?
Vi er de frivillige Vi skal ta den britiske hæren
Vi er de frivillige...
Dra herfra før dere blir skadd.
Vi er de frivillige Vi skal ta den britiske hæren
Stopp, dere to. Hva gjør dere med de skoene?
-De passer ikke engang. -Bare litt shopping.
-Dere er gamle nok til å vite bedre. -Jeg må dra.
-Lillesøsteren min er i den. -Dra herfra, nå.
Løp.
Ser du det? Legg den fra deg.
Sier hvem, da?
Legg den ned, i den midlertidige regjeringens navn.
Stikk, i ræva mi sitt navn.
Han sa, legg den ned.
Du drepte meg nesten!
Jeg kunne ha gjort det.
Jaså? Bare gjør det. Skyt meg foran folk.
Du gjorde det igjen! Jeg håper britene dreper dere alle.
Dere ødelegger byen!
Gud hjelpe dere!
Frances.
-Vi må vise at vi mener alvor. -Ved å drepe dem?
Hvis vi må.
Mrs. Hammond.
-Du er tilbake tidlig. -Par er kjedelige.
De er ulidelige når man er alene.
Sa Mr. Hammond når han kommer tilbake?
-Har du ikke hørt det? -Hørt hva da?
Tyskerne har invadert oss.
-Unnskyld? -Shinnerne er ute for å hjelpe.
De kommer til å drepe oss i søvne.
Ikke snakk tull, barn.
Jeg ringer Mr. Hammond.
Så dramatisk.
Vi kan ta bakveiene og krysse Richmond Bridge.
-Din drittsekk. -Hold deg unna.
-Hvordan kan du true meg...? -Unna!
Hvordan kan du...?
Herre Jesus!
-Dumme kvinne. -Vi drar ikke til slottet.
-Hvor skal vi? -Toget til Cork.
-Jeg vil ikke hjem. -Du må passe på deg selv
-og barnet vårt. -Dette er vår sjanse.
Det er for farlig. Hva med losjihuset?
-Jeg drar ikke tilbake til det. -Vi har huset mitt. Dalkey.
Utenfor byen. Det er rolig der.
-Hva med Vanessa? -Hun er ikke tilbake ennå.
Jeg kommer hjem først. Jeg ordner et hotell ved sjøen.
Det er bare i noen timer.
Kom igjen.
Han tar deg med til Belfast.
Er det alt?
Jeg kan ta meg av deg
-mens du utvikler praksisen. -Det går ikke.
Bare tenk på det.
Vi trenger ikke å gifte oss.
Tre pund. Det er mer enn nok.
-Du skal til Belfast uansett. -Sju pund i kveld.
Det er nok nedbrent når jeg kommer tilbake.
Er det greit med fem?
Litt av en permisjon.
Befalt rett tilbake til kasernen.
Hvis jeg får tak i de som står bak dette...
-Jeg hørte at 15000 tyskere har... -Jeg trenger menn.
Hvem har vært i kamp før?
Du, du, du og du. Hent utstyret og bli med meg.
Gå rundt. Sjekk ammunisjonen og utstyret.
Jimmy?!
Liz.
Hva gjør du? Du burde ikke være her.
-Kommandant Sean er død. -Hvem har ansvaret?
Dr. Lynn.
Hva er ordrene?
Hold bygningen.
Fest bajonetter!
Hold dere nær veggen.
Gå nå!
Kom igjen, gå!
-Maskingevær inn! -Kom igjen!
Hold et øye med ham.
Dukk.
Reis deg.
Maskinpistol nå!
Hold dere nær veggen, dekk meg, 180 meter unna. Gå!
-Nær veggen. -Fortsett.
Dekk oss.
-Ta første trapp til høyre... -Dr. Lynn,
-vi må trekke tilbake nå. -Nei.
-Hold bygningen. -Vi dør om vi blir her.
-Vår død blir et symbol. -På hva da? Dumhet?
-Vi bør trekke tilbake. -Vi må følge ordrer,
og jeg beordrer dere til å holde posisjonene.
Dr. Lynn.
Vi stikker herfra.
Hold dere nær. Gå inn!
Kom tilbake rundt!
På meg. Gå.
Skynd dere.
Hele veien. Helt opp.
Kom igjen.
Kom dere bort herfra. Kom igjen.
Gå.
Ikke si et ord til noen. Det så dere ikke.
Fortsett.
Der er de.
-Kom igjen. -Gå.
Beveg dere! Kom igjen!
Vi er nesten fremme.
Jeg kan ikke bli med deg.
Jeg finner deg senere, om jeg kan.
-Det er krig, vi kan ikke redde noen. -Hvor er du skadd?
Vi får ham bort fra gaten.
Vent.
-Få ham inn i katedralen. -Ok.
Si hvorfor du er her, pater.
-Du er bare en gutt. -Jeg er en frivillig, pater.
Hva vil du med oss?
Jeg har vært hos erkebiskop Walsh.
Han ber dere stanse denne galskapen,
før folket vårt lider enda mer.
Greit, følg meg.
Jeg følger deg til Mr. Connolly og Mr. Pearse.
-Legitimasjon? -Jeg jobber her.
En ring av stål, herrer,
som vi strammer rundt byens hjerte,
til vi har knust dette opprøret.
-Jeg leter etter Sir Matthew. -Hammond.
-Jeg er flyttet nedenunder. -Beklager at jeg er sen.
Hvis militæret har kontroll, kan jeg kanskje dra hjem, sir.
Vi drar ikke før dette er over.
Ja, sir, selvfølgelig.
Greta, døren.
Det kan være opprørerne.
Eller tyskerne.
Jeg tror ikke de ringer før de går inn.
Det er bud fra Charles. Gå.
-God aften. -God aften.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg heter Miss Lacy. Jeg er Mr. Hammonds sekretær.
Han sendte meg hit.
Greit.
Mrs. Hammond.
-Miss Lacy. -Jeg er lei for at jeg trenger meg på.
Mr. Hammond måtte bli på slottet,
og det var ikke trygt for meg å dra hjem, så...
...han sendte meg hit.
Jeg er lei for det.
Jeg håper det er greit.
Det må det være.
Hvis mannen min ønsker å beskytte deg.
Jeg håpet at han ville sende en soldat, men...
Greta, kan du følge Miss Lacy ovenpå?
Jeg vil se hva som skjer.
Nei, gå bort derfra.
-Jeg vil finne onkel Jimmy. -Det skal du ikke.
-Hvor har du vært? -Ute.
-Hva er dette? -Hva ser det ut som?
Jeg har godteri til dere.
Hvor fikk du tak i skoene og hatten?
Du tok min hatt, så jeg tok denne.
-Hvor? -I butikkene. Alle gjør det.
Jeg bryr meg ikke om hva alle gjør. Vi gjør ikke det.
-Du forstår ikke. -Forstår hva da?
-Det er en revolusjon. -Jeg bryr meg ikke. Ta den av.
Hører du meg?
-Ta den av. -Nei.
Da tar jeg den av. Og resten. Plukk det opp.
Slipp meg inn.
-Du er bare et barn. Dra hjem. -Passordet er limerick.
Jeg bryr meg ikke. Dra, før du blir skadd.
Jeg har denne.
Det er en Parabellum fra en tyrkisk offiser min far drepte.
Jaså?
Gi den til meg, før du blir skadd.
Ja, sir.
Før du blir drept.
Inn.
Rapportér til kjøkkenet. Du kan skrelle poteter, ok?
-Ja. -Inn. Kom igjen.
Greit.
Jesus frikjenner deg for dine synder.
I faderens, sønnens og Den hellige ånds navn. Amen.
Takk, pater.
Kan du lede oss i bønn, pater?
Jeg burde dra. Erkebiskopen venter...
Det er en trøst for menn som skal møte døden
å ha en prest her.
Selvfølgelig.
Jeg nekter å dro at hun er en del av dette.
Da hadde vi visst eller sett noe.
Kanskje vi bare ser det vi vil se.
Hva har du sett?
Ingenting.
Ingenting, Edward.
Vær så god.
Maria,
du fjerner verdens synder.
Vis oss nåde.
Hva har vi gjort, Jimmy?
Uansett hva det er, så er det ikke over.
Jeg må dra til GPO.
Folk trenger meg der.
Gå.
Jeg finner deg senere.
Gi oss en whisky til.
Hun slåss der ute. Jeg vil ikke gå ut dit.
Jeg vil ikke gå ut. Jeg er full som en alke, og jeg liker det.
Til deg sender vi våre sukk,
vi sørger og gråter i tårenes dal.
Vend, Deres nådige,
Deres nådige øyne mot oss,
og etter dette, vårt eksil,
vis oss den velsignede frukten av ditt skjød, Jesus,
å, nådige jomfru Maria.
Venstre, venstre, venstre, høyre, venstre.
Tropp,
holdt.
Kompani,
giv akt.
Kompani...
...på stedet hvil.
Giv akt.